Jeg hedder Dalton Russell.
Hør nu godt efter...
for jeg vælger mine ord med omhu, og gentager aldrig mig selv.
Jeg har fortalt, hvad jeg hedder. Det var "hvem".
"Hvor" ville de fleste nok umiddelbart beskrive som en fængselscelle.
Men der er stor forskel på...
at sidde i en lille celle og så være i fængsel.
"Hvad" er let.
For nylig planlagde og iværksatte jeg det fuldendte bankrøveri.
Det er også "hvornår".
Hvad "hvorfor" angår, er det, foruden den åbenlyse økonomiske grund...
overordentligt enkelt.
Fordi jeg kan.
Og så mangler vi kun "hvordan".
Og det er det, som skjalden ville sige...
der er sagens kerne.
MANHATTAN TRUST BANK - Grundlagt 1948
MALERFIRMAET VI GÅR FØRST NÅR ARBEJDET ER GJORT
Din mor fortæller...
der er en ung dame, som hjælper dig med Triborough Bridge-projektet.
- Okay? - Okay.
Han er skør.
- Nu? På 51st? - Ja, der er han lige nu.
Nej, han bor stadig på 47th, men det er et meget mindre sted.
Hvad skal jeg...
Vi henter hummer på mr. Ansinoris kort.
Ja ja. Han er til møde med en eller anden kunde.
Fordi der er gået over et år.
Jeg har lyst til at kværke ham.
Og hvad så?
Det er blomster. Det kunne have været til hans bedstemor.
Eller til mig. Jeg har fødselsdag.
Måske er det en klient.
Okay. Det her er sjovt.
Ham foran tror ikke, jeg har opdaget, at han glor.
Fantastisk. For fanden da.
- Undskyld. - Ja?
Vil De være venlig at dæmpe Dem lidt ned?
De er lidt højrøstet.
Fint.
De forstyrrer de andre kunder.
- Undskyld. - Er det i orden?
- Ja ja. - Tak.
Det var en vagt.
Jeg vidste ikke, det var et bibliotek. Det er sgu en bank.
Manhattan Trust.
Fra det rige svin, jeg arbejder for.
Tak.
Undskyld.
Rolig.
Ned på gulvet, for helvede! Nu!
Ned med jer!
I har fire sekunder! De, der står op, bliver skudt!
En! To! Tre!
Væk fra skranken! Fingrene væk fra den knap!
Hænderne på gulvet!
Hvad er det her?
- Hvad gør vi? - Hvad vil du have?
- Ned, fede! - Ja ja!
Få så hovedet ned, for helvede!
Du får samme behandling som alle andre, rabbiner.
Ned med dig.
Mine venner og jeg er kommet...
for at hæve et vældig stort beløb.
Hvis nogen kommer i vejen, får de en kugle i hovedet.
Ned med dig, gamle mand!
- Få hovedet ned. - Jeg er nede!
Der kommer røg ud derindefra.
Muligt røveri. Manhattan Trust, Exchange Place nr. 20.
Jeg har gidsler.
Hvis I lortestrissere nærmer jer døren, begynder jeg at slå gidsler ihjel.
Jeg mener det kraftedeme.
Centralen. Send forstærkning.
Gå væk!
- Pis! - Gå væk!
Bliv deromme.
Send forstærkning.
Bevæbnet gerningsmand. Mulighed for gidsler.
Exchange nr. 20, Manhattan Trust.
Jeg kæmper for livet.
Keith, det er det samme, hver gang vi taler om det.
- "Ikke nu." - Hør nu her.
Jeg er på glatis med den checksag.
Jeg risikerer at ryge ind.
Hvis de 140.000 ikke dukker op...
- ender det galt. - Jamen du har ikke taget dem.
Selvfølgelig ikke. Det er en narkohandler...
der vil tørre lorten af på mig.
- Det går over. - Og hvad så?
- Og hvad så med os? - Så bliver jeg forfremmet.
Vi får et større sted at bo.
Skal vi diskutere det, hver gang din bror ryger ind...
- eller hugger en bil? - Han er min eneste familie.
Undskyld, skat. Alt vel?
- Elsker du mig stadig? - Jeg er også ked af det.
- Elsker du mig stadig? - Jeg elsker dig, skat.
Chokoladestang med nødder senere?
- Jeg har håndjern. - Jeg har en pistol.
Hej, bassemand.
- Chokoladestang med nødder? - Ja.
Hendes taberbror har tre domme. Den ene for væbnet røveri.
Han er 17 og røget ud af skolen. Han er for snotdum til at blive...
til noget som helst, selv som kriminel.
- Kan du ikke smide ham ud? - Jo, klart.
Nej, hun elsker ham. Det går ikke.
- Hvordan har han det med dig? - Fint.
En politimand, som knepper søsteren...
lige ved siden af. Så går hun til modangreb.
"Vi kunne bare få en større lejlighed."
Hvis vi blev gift, ville det ændre sig.
- Hvad er der galt med det? - Et bryllup. Møbler. Børn.
Ved du, hvad en diamantring koster?
- Du har da været gift før. - Jeg var 21.
- Gav du hende ring? - Ja, men hun ringer ikke tilbage.
- Er I politifolk? - Pis! Han har opdaget os!
I får forskud på julen i år.
Bankrøveri. Gidseltagning. Exchange Place nr. 20.
- Hvad? - Grossman er på ferie.
Hvad med checksagen?
- Jeg troede, jeg var ude i kulden. - Jeg giver dig en godbid.
Hvad mig angår, arbejder du her stadig...
- men hvis du ikke er klar... - Han er klar!
Godt.
Jeg giver dig en chance. Grib den nu.
- Sådan! Nu kører det! - Ja.
Du fik din store sag!
Min sag bliver da udskudt.
Det er meget enkelt. Du går ind ubevæbnet.
Overskurken truer dig med en pistol.
Der er fem mænd med Uzier.
Forestil dig dem i undertøj.
Eller orange kedeldragter og lænker?
- Sådan. Du kan jo godt. - Pas på, banditter. Her kommer jeg.
Bliv derhenne!
Gå så væk, sagde jeg!
Få dem væk herfra!
Når vi kommer frem, er det ud.
Vinduet på første sal.
- Luk dem ind. - Kom så!
Hvordan ser det ud?
Bankrøver, muligvis gidsler...
Hvem er jeres chef?
- Hernandez. - Få fat i ham.
- Assistent... - Jeg hører.
Assistent Collins slog alarm.
Kan De komme herned?
Jeg er på vej.
Væk. Rundt om hjørnet.
- Tilbage. - Området skal være sikkert.
- Collins? Hvordan ser det ud? - Hernandez.
Jeg har en bevæbnet gerningsmand med gidsler.
Gør plads!
NYPD - HOVEDKVARTER
Godt, stil dem op.
Vi har situationen under kontrol.
Gå tilbage, tak.
- Tilbage! - Tilbage! Tak.
Der foregår ikke noget.
I kan se det i tv i aften.
Træd tilbage, tak.
Mr. Case?
Godmorgen, Katherine.
Der bliver begået røveri i en af vores afdelinger.
Åh nej dog.
- Er nogen kommet noget til? - Det tror jeg ikke. Men der er gidsler.
Det var dog skrækkeligt.
- Hvilken afdeling er det? - 32. Exchange Place nr. 20.
- Hvilken en? - Exchange Place nr. 20.
Tak, Katherine.
Det gør mig ondt, mr. Case.
Åh gud nej!
Få folk væk! Luk op!
Kom ind.
Collins, første mand. Er du gidselforhandleren?
Ja. Frazier. Lad mig høre.
Der kom røg ud...
og døren var låst. Jeg prøvede at kigge ind...
men en af dem stak en 357"er i synet på mig...
og råbte med udenlandsk accent, at han ville dræbe gidsler.
- Var der andre? - Det kunne jeg ikke se.
- Hørte du noget? - Nej.
Jeg blev distraheret af 357"eren.
Okay.
Godt godt. Du har klaret det godt.
Har nogen truet med at skyde dig før?
- En gang. - Ja?
En 12-årig knægt.
- Hvordan var det? - Ikke en af mine bedre dage.
Det tror jeg gerne.
Når vi får et overblik, kan du tage hjem.
Jeg vil altså gerne...
blive hængende lidt.
Sådan skal det være.
Hold nu op. Hvorfor gør du det mod mig?
Far, hvad sker der?
Alle ansatte rækker hånden i vejret!
De ansatte stiller sig herover! Alle andre stiller sig derover!
Tag jeres mobiltelefoner og nøgler...
op af jeres lommer og håndtasker og hold dem frem.
- Hvad hedder du? - Peter.
- Peter hvad? - Peter Hammond.
- Hvor er din mobiltelefon? - Den ligger derhjemme.
Peter, tænk dig nu godt om, før du svarer på næste spørgsmål...
for hvis du svarer forkert, bliver skriften på din gravsten:
"Her ligger Peter Hammond, en helt...
"som tappert prøvede at forhindre et genialt bankrøveri...
"ved at skjule sin mobiltelefon...
"men som endte med at blive pløkket i hovedet."
Nå, Peter Hammond.
Hvor er din mobiltelefon?
Jeg har glemt den derhjemme, siger jeg jo.
Hurtigkald - 2: P. Hammond
Okay. Jeg kvajede mig. Undskyld.
Pyt med det.
Vent lidt! Hør nu her!
Lad mig forklare det!
Hjælp!
Stop!
Er der andre herinde, som er klogere end mig?!
- Hvem er du? - Vikram Walia.
Vikram Walia. Tak, Vikram.
Hallo.
Behold det.
Mændene stiller sig her. Kvinderne stiller sig her.
Kom af sted!
Tag tøjet af, så I kun har undertøj på.
Nu.
Hør her.
Tro mig, det er den eneste situation, hvor jeg kræver det her af Dem.
- Smid så tøjet, for helvede. - Nej.
Du skulle skamme dig.
Hvad går der af jer sindssyge vantro?
Bare gør det. Red min dag!
- Smid så tøjet, for helvede. - Nej!
Stevie?
Kom så!
I skal alle sammen...
tage en dragt og maske på.
Shon Gables fra CBS 2 News. Jeg står uden for Manhattan Trust Bank...
og vi har lige hørt...
at der er et bankrøveri.
Den mistænkte eller de mistænkte er indenfor...
sammen med et ukendt antal gidsler.
- Inspektør Darius? - Ja.
Kriminalassistent Frazier og Mitchell.
Dav.
Vi arbejdede sammen...
i den der gidseltagning på hospitalet?
Nå ja. Det var en skam.
Ja, det var det.
Hvordan ser det ud?
Jeg har et ukendt antal mistænkte og gidsler i en bank...
og en million tilskuere. Jeg kan ikke se en skid...
- så jeg har småtravlt. - Det forstår jeg.
Jeg taler med mr. Grossman...
så henvend dig til ham, okay?
Nej.
Kriminalassistent Grossman er på ferie...
så kriminalassistent Frazier er Kong Gulerod i dag.
Hvis du mangler noget, taler du med mig, okay?
Det gør jeg vel.
Netop. Har du veste til os?
- Berk! - Jeps!
- Giv dem nogle veste! - Okay.
- Og registrér dem. - Okay.
Nu smutter jeg...
så du kan få et overblik over gerningsstedet.
Sig til, når du kan fortælle mere.
- Okay. - Vi går ned på caféen.
I skal ikke rykke ind i banken uden at sige til først. Okay?
- Det er i orden. - Hyggeligt at se dig igen.
Burde vi ikke være derinde?
Giv ham tid og se, hvad han gør.
Før han har dannet sig et overblik...
får vi ikke noget ud af ham.
Han skal nok give os besked. Jeg kender ham.
Det bestemmer du.
Tager du det? Det er det vel.
Grossman har lært mig...
at de ikke har respekt for vores arbejde.
- Hvad mener du? - For dem er det en taktisk situation.
Vi repræsenterer et psykisk aspekt, de ikke forstår.
- Jeg sagde jo, du kunne. - Ja.
Jeg venter konstant på at få ordre...
fra en højere oppe i fødekæden.
Hvad skete der på hospitalet?
Fyren skød sig selv og kæresten.
Jeg har jo sagt... at jeg har...
dårligt... hjerte.
Op med dig.
Ned med våbnet!
- I må ikke skyde! - I må ikke skyde!
- Stå stille! Kom her! - Jeg har ikke...
- Kom her! - Jeg arbejder i banken!
Ned på knæ! Nu!
- De sendte mig herud! - Nu!
- Han sagde: "Hold jer væk!" - Giv ham håndjern på.
Hvis I nærmer jer, smider han to lig herud!
- Hvem sagde det? - Det ved jeg ikke.
Ham med det store gevær, for satan!
- Han sagde det! - Godt, rejs dig. Af sted.
- Der er fire! - Kom så.
Åh gud!
- Tag det roligt! - Kom så.
- Kommer jeg i fjernsynet? - Ja, kom så.
Om jeg troede, jeg ikke fik min familie at se igen?
Ja, klart. I starten var jeg ikke...
Det var overvældende...
at blive truet med våben, men efter et stykke tid...
tænkte jeg på...
Ja.
Min kone. Om jeg ikke fik hende at se igen.
Og mine børn. Jeg har en dreng på 10 og en datter på 17.
Ja, selvfølgelig tænkte jeg på det.
Det er mine børn.
Smukt.
Sig frem.
Miss White, lad mig understrege...
at jeg kun ønsker at bo i Deres skønne by...
og nyde den.
Er Deres onkel ikke indblandet?
Jeg har ikke noget med ham at gøre.
Har De ikke set ham i ni år?
- De er særdeles velunderrettet. - Det er jeg nødt til at være. Ja?
En mr. Arthur Case er i telefonen.
Vi må stoppe nu.
Jeg skal bruge en kopi af salgsaftalen...
og låneansøgningen.
- De hører fra mig. - Tak, miss White.
Denne vej.
Arthur Case? Er du sikker?
- Det sagde han. - Sagde han sit navn?
Var det ikke hans sekretær?
- Nej. - Stil ham ind.
Okay.
- Madeleine White. - Arthur Case.
Godmorgen.
- Har vi mødt hinanden formelt? - Nej, det har vi vist ikke.
Alligevel dukker De altid op...
til mine 4. juli-selskaber i Southampton.
Ja, vi kender nogle af de samme mennesker.
Ja, åbenbart.
Lad mig gå lige til sagen.
Jeg har et problem, som kræver...
ganske særlige evner og fuldstændig diskretion.
Er De den rette, eller er jeg blevet fejlinformeret?
Fortsæt.
Kan jeg hente Dem om fem minutter?
- Jeg venter ude foran. - Tak.
De havde en genial plan...
hvor de gjorde os konfuse...
så vi ikke længere vidste, hvad det var op eller ned.
De var meget...
pågående, men samtidig underligt distancerede.
De kaldte hinanden forskellige variationer af Steve.
Steven. Stevo. Stevie.
Hvad kaldte de dig?
Ikke noget. De sagde bare...
Du lyver. Fortæl sandheden.
Se på mig og fortæl sandheden.
De havde AK-47"ere. Der var fire.
- Du ved meget om våben. - Nej.
- Jeg ved ingenting om våben. - Du kan da kende en AK-47.
- Alle kender en AK-47. - Alle?
Alle, der har set en anstændig actionfilm.
- Har du nogensinde begået bankrøveri? - Er du vanvittig?
Mig? Nej!
- Har du aldrig stjålet en dollar? - Aldrig.
- Aldrig? - Nej.
- Ved I hvad? - Den ene gang...
Jeg stjal engang et femcentstykke fra min bedstemors tegnebog.
Hun var polak.
Jeg gik altid op til hende og sagde...
En dag så jeg i hendes pung, og der lå et femcentstykke.
Jeg tog det.
Det er det eneste, jeg nogensinde har taget.
Jeg ville ikke være besværlig.
Pyt med det. Lad mig høre.
Gidslet, de slap fri, var Herman Gluck på 73.
Han havde brystsmerter.
Han skulle hilse og sige, at hvis vi nærmede os døren...
smed de to lig ud.
Han tror, der er fire gerningsmænd. De var forklædt som malere.
Der er videoovervågning i banken.
Vi arbejder på at få en overførsel...
fra Manhattan Trusts vagtcentral.
Kvarteret er afspærret. Jeg har mænd i vinduerne.
Vi tjekker kloakkerne.
Hvad med telefonerne?
De er stillet om. De kan kun ringe til os.
Mobiltelefoner bliver aflyttet, og vi kan blokere signalet.
Vi lader det være åbent, så gidslerne kan ringe...
men det har de ikke gjort.
- Hvad med alarmcentralen? - De er informeret.
Vi får oplyst alt om banken.
Det er, hvad jeg har.
Ja.
Jeg ringer ikke til dem endnu.
Hvabehar?
Det føles ikke rigtigt endnu.
Jeg vil ikke spørge, hvad jeg skal.
Lad os se, hvad han gør.
Du bestemmer.
Nu skal De høre, hvordan jeg gør.
Ja tak. Det lyder rart.
De siger, der ligger arvestykker i Deres bankboks.
Helt fint.
Men sådan nogle som Dem har ansatte...
til at tage sig af den slags.
Når de ikke kan, ringer de ikke til mig.
Deres folk ringer til mig.
Der ligger altså noget i boksen...
som Deres mest betroede medarbejdere ikke må få kendskab til.
Fint nok.
Hvis De siger, jeg ikke behøver vide, hvad det er, er det fint.
Men hvis De siger, det er gamle baseballkort...
og det viser sig at være atomaffyringskoder...
så ophører vores aftale.
- Er De færdig? - Ja.
Indholdet af den boks...
har tilhørt mig, siden før De blev født.
Det er særdeles værdifuldt og udgør ingen fare for nogen som helst.
Undtagen for Dem.
Okay. Der er bevæbnede mænd derinde...
så jeg kan ikke garantere et resultat.
- Naturligvis. - Godt.
Hvorfor tror De, de tager Deres boks?
Det gør jeg heller ikke.
Hvordan vil De gerne have, at det her slutter?
Jeg ser helst, at ingen rører ved min bankboks.
Hverken røverne, Dem eller myndighederne.
Jo hurtigere det stopper, desto gladere bliver jeg.
- Er det præcist nok? - Nej.
Indholdet af den boks...
har stor værdi for mig...
så længe det er min hemmelighed.
Hvad, hvis det kommer frem?
Så står jeg over for nogle svære spørgsmål.
- Det skal altså blive der eller forsvinde. - Netop.
- Kan De få det til at ske? - Ja.
Det håber jeg. Jeg er nu skeptisk.
De har fået mit nummer af nogle af mine kunder.
De må have været tilfredse.
Steve?
Nu skal Stevo på banen.
Jeg har sonderet terrænet.
Gæt, hvad jeg fandt?
Gidslerne sagde, de var klædt ud som malere.
Ja.
Den er formentlig stjålet.
Få tjekket fingeraftryk.
- Er alle koblet på? - Jep.
- Er du sikker på, det er det rigtige nummer? - Absolut.
Ikke noget endnu.
Så er der video.
Lad os se.
Hvad skete der med kameraet?
Vent nu lidt.
Ham der.
Det er, som om han blænder kameraet med lommelygten.
Men ingen andre ser det.
- Man skulle tro, det var ret skarpt. - Måske er det infrarødt.
- Hvad er det? - Infrarød pære.
Mennesker kan ikke se det, men et videokamera opfanger det.
Han ordner kameraerne i ro og mag.
Jaså.
Det var på slaget 10!
Så i to minutter...
kan vi ikke se nogen komme ind eller gå ud.
Miriam, hvor længe var du derinde, før det begyndte?
Nogle få minutter.
Hvad skete der efter eksplosionen og røgen?
De sagde, vi skulle lægge os ned og lukke øjnene.
Så sagde den ene af dem til de andre...
at han skulle ordne kameraerne.
- Videokameraerne? - Det ved jeg ikke.
Ellers noget?
Nej.
- Er du sikker? - Ja.
Kan vi få navnene på røverne?
Jeg tager bare gas på dig.
- Er du okay? - Tak.
Okay.
- Det var forfærdeligt. - Var det slemt?
De tvang os til at smide tøjet.
De tvang os til at tage alt tøjet af.
Jeg forstår ikke, det var nødvendigt.
Jeg troede virkelig...
Jeg troede, jeg ville blive slået ihjel.
Men nej.
- Fint nok, min skat. - Okay.
- Må jeg gå? - Nej.
- Må jeg ikke? - Nej, du skal blive.
- Du skal blive. - Nej, bare gå.
Nej, bliv. Nej, gå.
Har du begået bankrøveri?
- Ja, du har. - Har du begået røveriet?
- Nej. - Er du sikker?
- Nu sker der noget. - Kom så.
- Smid dit våben, for helvede! - Skyd ikke.
Stå stille!
Han bærer en anordning.
Læg hænderne på hovedet og sæt dig på knæ!
Hænderne på hovedet! Ned på knæ!
- Hans hænder er bundet! - Hans hænder er bundet.
- Kropsvisitér ham. - Okay.
- Jeg er gidsel! - Rolig.
- Helt forsigtigt. - Jeg kan ikke se ham herfra.
- Jeg har ham på kornet. - Nogen våben?
- Hvem er du? - Vikram Walia. Jeg arbejder i banken.
Okay, Vikram. Er det en bombe?
- Pis! En araber! - Jeg er sikh.
- Er det en bombe? - Nej, for helvede!
- Er det en bombe? - Nej.
- Har du en bombe på dig? - Nej, sgu.
Okay, Vikram. Rolig.
- Giv mig en hånd. - Jeg ved ikke rigtig.
Der sker meget i banken.
- Få ham ned. - Mike, tag ham nu.
Hvad fanden? Rolig nu.
Det er min turban. Slip mig. Slap af.
Kom med min turban!
Hold kæft!
Hvad helvede laver I? Giv mig min turban.
- I kan sgu da ikke flå min turban af! - Hold nu kæft.
- Hvad fanden? - Kom nu.
Fjern hænderne!
Og aftalerne kl. 11 og 12...
Husk mødet med Joel Klein kl. 13.
- Madge, sikke en dag... - Hr. Borgmester.
Madeleine!
Tak, fordi De klemte mig ind.
- Er vi færdige her? - Ja, hr. Borgmester.
Denne vej, miss White.
Jeg har altid tid til at bære smoking og nyde et gratis måltid for en god sag.
Hvem skal vi redde denne uge?
Jeg er ude og samle ind.
Rygmarvsforsknings-foreningen...
har indsamlingsfest næste måned.
De kunne være en stor hjælp.
Naturligvis. Er der andet, jeg kan gøre...
- Hvad helvede vil du? - Bede om en tjeneste.
- Det siger du ikke. Hvilken en? - Den sidste, jeg vil bede dig om.
Det var den, jeg havde tænkt mig.
Du har hørt om gidseltagningen.
Hvad har det med dig at gøre?
Jeg må holde øje med den.
Du skal få mig derned og give den ansvarlige besked på...
at samarbejde.
Du er sgu rablende sindssyg.
Hvis det var let, blev vi ikke kvit.
- Det er umuligt. - Intet er umuligt.
Der må være nogen, der står i gæld til dig.
Jeg kommer snarere til selv at stå i gæld.
Så er det dét, du gør.
Du er en fantastisk smatso.
Tak.
Situationen har været anspændt i adskillige timer.
Det vides ikke, hvor mange gidsler...
eller røvere der er.
Det startede tilsyneladende som et bankrøveri...
men har udviklet sig til et gidseldrama.
Forhandlerne arbejder på højtryk...
og man ved ikke, om der er nogen sårede.
Vi holder Dem underrettet...
og bliver her og følger dette drama...
på det nedre Manhattan.
Mit navn er Sanda Endo.
Politiet beskytter sgu ikke mig. Hvor er min turban?
Jeg siger ikke noget uden min turban.
Jeg tildækker mit hoved for Gud. Jeg er sikh.
Vi finder den.
Jeg er ikke araber, som I sagde.
Det hørte du vist ikke.
Der foregik meget. Du var nok forvirret.
- Jeg hørte det ikke. - Jeg hørte, hvad jeg hørte.
Jeg skal nok fortælle alt.
Jeg vil have min turban.
- Vi skal nok skaffe din turban. - Ja.
Nej. Jeg vil have den nu.
Tænk nu lige lidt på gidslerne.
Det er en farlig situation.
Fortæl, hvad der foregår i banken.
Vi kan diskutere det her senere...
og du kan indgive en klage.
Men lad os nu koncentrere os om situationen.
Først slår I mig, og så skal jeg hjælpe.
Du må tænke på dine kolleger.
Jeg kan undskylde på NYPD"s vegne, men det var ikke os.
- Vi vil forsøge at... - Hvad vil I vide?
- Hvor mange var de? - Jeg tror, der var fire.
- Hvor mange gidsler? - Det ved jeg ikke. 20-30.
Jeg er træt af det her pis. Hvad med mine rettigheder?
Jeg bliver evig og altid chikaneret.
Jeg er gidsel. Jeg bliver chikaneret.
I lufthavnen...
er jeg altid en af de "tilfældige", der bliver kropsvisiteret.
Det er ikke en skid tilfældigt.
Men du kan nok godt praje en taxi.
Det er en af fordelene.
Læg is på hovedet.
"To busser med fuld tank.
"En jumbojet med fuld tank og piloter i JFK."
Vi har til klokken ni.
Så dræber de et gidsel i timen.
"Banken er armeret med Semtex. Vi er parat til at bevise det."
- Du skal ikke give ham et fly. - Han får allerhøjst en bus.
Før jeg har talt med dem, får de ikke en fis.
Vi venter.
Lad dem spekulere på, hvad vi laver.
Det er Arthur Case.
- Han er... - Bestyrelsesformand.
- I banken. Vil I tale med ham? - Ja, i høj grad.
Mr. Case, kriminalassistent Frazier.
Er der noget, vi skal vide?
Nej. Jeg ville bare høre, om jeg kunne være til hjælp.
- Har de stillet nogen krav? - De vil have et fly.
Javel ja.
Skal jeg skaffe et?
Undskyld. Jeg må have misforstået det.
Det er helt i orden.
Hvor kan vi få fat i Dem, hvis vi får brug for noget?
Det er mine ansatte derinde.
Jeg vil gerne blive her. Jeg skal ikke forstyrre Dem.
- Jeg skal nok være stille... - Assistent Collins?
Mr. Case, vi holder Dem underrettet...
men nu må De have os undskyldt.
- Denne vej. - Mange tak.
- Det var så lidt. - Denne vej.
- Mange tak. - Tusind tak, alle sammen.
- Tak. - Det var så lidt.
Denne vej.
"50 sultne mennesker har brug for mad nu."
Er mikrofonerne klar?
Jeg skal bruge et kvarter.
Pizzaer er bedst. Ingen sandwicher.
- Er det hendes alvor? - Er det dit alvor?
Pizzaæsker med sendere i...
bliver delt rundt til de forskellige grupper.
Sandwicher er for usikkert...
og desuden har jeg ikke 50 mikrofoner.
- Hvad er det? - Det er en digital optager.
Klik, så optager den en halv time.
- James Bond-gylle. - De kan fås på nettet.
- Beder du om et gidsel? - Vi har fået et.
Hvad nu, hvis han siger nej?
Han ved godt, hvad han laver.
Han gav os et gidsel. Vi giver ham mad.
Jeg vil ikke blive taget i at prøve at bluffe ham.
For helvede! Hvis de vil skyde mig, fordi jeg smider masken, så værsgo!
Vil du have os alle slået ihjel?
Slap af. Det er sgu da lige meget.
De er jo ude og plyndre banken!
- Så du, hvordan de smadrede ham? - Hold kæft!
De har ikke klædt os ud for sjov!
- Jeg fatter ikke... - Hold nu kæft.
...hvorfor vi skulle have det her lort på.
Det er nok for, at politiet skal ende med...
- at skyde os ad helvede til! - Åh gud!
Det er en genial plan, men ellers tak!
Jeg sagde, I skulle holde kæft!
Nej, lad mig være.
Jeg gør, som I siger. Hjælp!
Gør det ikke!
Den ene af dem førte ordet.
Han fortalte de andre, hvad de skulle.
- Talte de indbyrdes? - Jeg kunne ikke høre dem.
Vi var låst inde.
Dørene var låst.
Vi vidste ikke, hvad de lavede.
- Hørte du noget? - Jeg har problemer med hørelsen.
- Javel. - Jeg går med høreapparat.
- Hvor er det? - I mine ører.
- Vis os det. - Lad mig se det.
- Tag det ud. - Mit høreapparat.
Er det dit andet?
Hvad er det røde? Hvad gør det?
De er i hver sin farve...
for at adskille højre fra venstre.
- Højre fra venstre? - Ja.
Rigtigt fra forkert.
Nu er jeg ikke med.
- Steve? - Hvabehar?
- Jeg sagde ikke noget. - Åh.
Hedder du Steve?
Stevie? Stevo?
- Hvor meget betaler de dig? - Hvabehar?
- Du hørte det godt. - Nej, det gjorde jeg ikke.
- Hvor meget betaler de dig? - Hvem betaler mig?
- Var du indblandet i røveriet? - På ingen måde.
Var du indblandet i den her situation?
- Hvad for en situation? - Du skal ikke lyve.
Hvis vi får drikkepenge, beholder jeg dem.
- Få våbnet ned! - Tjek det våben!
Slap af. Tag det roligt.
Slap af, for helvede!
Hejsa.
Kriminalassistent Keith Frazier, gidselforhandler.
Hvordan går det?
Jeg håber, pizzaerne er okay. De er nok småkolde.
Bare tag telefonen, når du får lyst.
Der er direkte forbindelse til mig.
Jeg vil gerne tale med dig.
Det var hyggeligt.
Pis. Det er sgu russere.
Få fat i en russisk tolk.
Og nogle ligposer.
Jeg håber, du ved, hvad du gør.
Hvis vi skal i åben krig med de forpulede barbarer...
Ja ja. Mitch?
Spørg gidslerne...
om de hørte russisk eller russisk accent.
Vi skal nok klare den.
Nej!
Ned på gulvet!
Kom så, skat. Kom så.
Hold op med at græde! Luk røven!
Ind med dig! Sæt dig ned! Tag maske på!
Kom så. Kom så, Babs.
- "Babs"? Hvem taler du til? - Du hørte det godt! Luk så røven!
- Hvorfor? - Let din fede røv!
"Fede røv"?
Hold kæft, eller du får et los i din fede røv!
Tag maske på!
Hænderne på jorden!
Okay, okay.
Hænderne på jorden!
Masker på!
Læg hænderne på jorden!
Kom så, Babs.
Pis. Sæt dig ned!
Hun stod foran mig i køen.
Han var kasserer i min kø.
Ham dér stod til højre for mig og drengen stod hos ham...
og spillede et videospil.
Hende kan jeg huske.
- Hvorfor det? - Fantastiske nødder.
- Så du nogen af dem siden? - Jeg så hende en gang til.
- Er du sikker? - Jeg kunne se dem under dragten.
Man kan ikke skjule ægte kvalitet.
Ham der var lige ved at få os slået ihjel.
Hvordan det?
Vi var otte-ni stykker i et kontor.
Han smed masken og begyndte at kæfte op.
"Jeg behøver ikke have den her skodmaske på."
Så tog de ham ind i et andet lokale og tævede ham.
- Så du ham igen? - Nej.
- Overlevede han? - Han så ud til at have det fint.
- Kan du kende andre fra lokalet? - Jeg er ikke sikker.
Ikke nogen?
- Bare kig. - Jeg var rædselsslagen.
Hvad med, før det begyndte?
Så du dig ikke omkring i køen?
Jeg talte i telefon med min veninde.
Vil du tage et billede til?
Jeg kan bøje mig ned efter en blyant.
Nå, men altså...
Ham der...
spaden.
Hvad helvede? Det er ikke russisk.
Er det ikke? Hvad fanden er det?
Det er ikke polsk eller ungarsk.
Bulgarsk, måske.
Det er centraleuropæisk af en slags.
Er det alt? Du er sprogekspert.
Hvad? Nej.
- Hvad gør vi? - Det er i orden.
Det er New York.
Nogen på gaden må kende det.
Pølsemanden ved det garanteret.
Berk, spil det over højtalerne.
Undskyld.
Er der nogen, der ved, hvad det er for et sprog?
Hallo!
Phil, lad ham komme ind.
- Ved du, hvad det er? - Ja, albansk.
- Albansk? - Albansk. Fra Albanien.
Hvad laver jeg her?
Bliver jeg anholdt?
Nej. Kom så.
Hold da op.
- Hvad siger de? - Det aner jeg ikke.
Du sagde, du talte albansk.
Det har jeg aldrig sagt.
Jo, du har.
Nej.
Hvordan kan du så vide, det er albansk?
Min ekskone er albansk.
Hendes forældre kunne ikke en skid engelsk.
Jeg ved ikke, hvad de siger...
men det er hundrede procent albansk.
- Hundrede procent? - Hundrede procent.
Ring til det albanske konsulat. Spørg, om de kan...
sende en tolk over.
Vent omme bagved.
Ikke igen.
Varevognen blev stjålet for to dage siden. Der er ingen fingeraftryk.
- Ingenting? - Nej.
Albansk?
Ja, hundrede procent albansk.
Det er helt sikkert.
- Værsgo. - Tak.
Hallo! Der går det lede møgdyr!
Du troede, du slap af sted med det, hvad?
Hvordan virker det?
Man får point for at lave snavs som at stjæle biler eller sælge crack.
Man mister point, hvis man får stjålet sin øse eller bliver skudt.
Kom så!
Tag den!
Hvad?! Nu er du nok ikke så stor i kæften, hva'?
DRÆB DEN NIGGA!
Tag den! Og den! Og den!
Du er død! Farvel.
Tak skæbne!
Hvad skal det gøre godt for?
Det er, som 50 Cent siger: Scor kassen eller dø i forsøget.
Bankrøveri giver vildt mange point.
- Synes du, det er i orden? - Ja, for fanden. Man skal have penge.
Spis resten, så følger jeg dig ind til din far.
Jeg må tale med ham om det spil.
- Smager den godt? - Helt klart.
Det skal nok gå.
Fedt nok.
Du er snart hjemme.
Fint nok.
- Sir? - Ja.
- Det albanske konsulat var håbløst. - Hvad mener du?
Jeg forstod ham ikke. Han ville vist have penge.
Med udenrigsministeriet tager det en måned.
Okay.
- Ring til hende. - Nul!
- Jeg hader den sæk! - Taler hun albansk?
- Hun blev født der. - Ring til hende.
Jeg kommer til at fortryde det her.
- Kriminalassistent Frazier? - Her.
- Jeg har Ilina Maria med. - Miritia.
- Hej. - Dav.